- Ce zici de asta, Castle? - Sexy.
- Cum adică sexy? - Adică... sexy.
- Ce-i rău în a fi sexy? - E prima mea zi de lucru, Castle.
Ar trebui să arăt normal.
Nimeni nu va ști că suntem împreună după felul cum ești îmbrăcată.
Zău? Lucrez cu detectivi. Asta e meseria lor.
- Ce zici de asta? - Nu.
Vrei doar să-mi scot iar cămașa, nu?
- Poftim? - Termină.
Ți-am zis că poliția are reguli stricte privind relațiile între colegi.
- Dacă nu sunt plătit, nu suntem colegi. - Zău?
Crezi că dna Gates ar fi de acord?
- Dacă află cineva și-i spune... - Nu va afla nimeni.
Nu știe nici mama, nici Alexis.
Nu, fiindcă sunt în Europa, să sărbătorească absolvirea.
Așa e, dar tot nu le-am spus.
Nu va afla nimeni.
Ca să fim siguri, ar trebui să-ți schimbi pantalonii.
- Avem o crimă în oraș. - Pantalonii rămân, pare-se.
Amintește-ți, comportă-te normal. În public, suntem amândoi celibatari.
- Ai înțeles? - Da.
Mulțumesc.
Deci nu mă duci cu mașina?
Bine, iau un taxi.
- Bună dimineața, det. Beckett. - Castle, unde mi-e cafeaua?
Ai băut deja una.
De patru ani îmi aduci zilnic cafeaua.
Ți-am zis să te porți normal. Vei trezi suspiciuni.
Nu-ți face griji. Te gândești prea mult la asta.
- Nu i-ai adus cafea? - Am uitat.
Ai uitat? În prima zi de lucru după suspendare?
E-n regulă, l-am iertat deja. Cine-i victima?
O celebritate locală. A găsit-o paznicul lângă fântână.
E prezentatoarea meteo de la WHNY, Mandy Michaels.
- Mandy Michaels? - Da.
- Zău? - Da.
O urmăream în fiecare seară.
Avea cele mai mișto...
previziuni.
Ca celibatar, am voie să-i apreciez calitățile.
Nu-mi spune că vă uitați pentru meteo.
- Bine ai revenit! - Mulțumesc.
- E ceva diferit cu voi? - Nu, de ce?
Nu știu. S-a schimbat ceva.
- Cum a murit? - O singură împușcătură.
Vecinii au reclamat focul aseară la 22:28.
Lividitatea corespunde. Sunt și urme de luptă.
Victima avea vânătăi pe braț și bluza sfâșiată.
Nici urmă de portofel, poșetă sau telefon.
- Pare un jaf sfârșit prost. - I-am pus telefonul sub urmărire.
Apropo, mă duc să verific.
- Tot nu v-ați împăcat? - Asta e...
Producătorul lui Mandy zice că a fost văzută ultima oară
aseară la 21:30, când înregistra un spot la spitalul pentru copii City of Trust.
- E la 20 de cvartale distanță. - Iar Mandy locuia în partea opusă.
Ce căuta în parcul ăsta o oră mai târziu?
Telefonul lui Mandy e pornit.
S-a detectat prin GPS semnalul în Lower East Side.
- O fi hoțul. - Verificați voi.
Eu și Castle vorbim cu familia ei.
- Eu... - Duceți-vă!
Semnalul vine dintr-una din camerele de la etajul ăsta. Care o fi?
- Ce naiba faci? - Restrâng variantele.
Tu ce faci?
Aici!
Poliția!
Mâinile sus! Nu mișca!
N-am făcut nimic, jur!
- E telefonul ei. - Nu!
- E al meu. - Și poșeta e tot a ta?
Jonathan Goodheart.
Ai fost băiat rău, Jonathan.
- Mă cheamă Johnny. - Ai antecedente de hărțuire...
- Și expunere indecentă. - Hărțuirea a fost o neînțelegere...
Cealaltă chestie s-a întâmplat într-o zi toridă.
Ai explicații pentru toate, nu?
Spune-mi ce făceai cu poșeta lui Mandy Michaels.
- Am găsit-o. - Ai găsit-o?
Într-un tomberon între străzile Lexington și 9.
Era moale. Îmi plac lucrurile moi.
Aveți grijă de dv., dnă Michaels.
- Te simți bine? - Am vorbit cu părinții lui Mandy.
Au zis că stătea mai mult la serviciu.
N-avea iubit și n-au idee ce căuta în parc.
Fiți atenți aici.
Uite ce-am găsit în portofelul lui Mandy.
"Dacă se află, te omor"?
- Aș zice că a fost amenințată. - Nu înseamnă că de-asta a fost ucisă.
Dovezile arată că a fost jefuită.
- N-a fost jaf. - De unde știi?
Stropii de sânge de pe bluză arată că i-a fost ruptă după împușcătură.
- Și vânătăile? - Postmortem.
- Să pară a fi jaf. - Cineva încerca să-și ascundă urmele.
Apropo, mi-am dat seama ce e diferit.
- Ai făcut sex. - Poftim?!
Nu încerca să negi. E o strălucire pe care o cunosc.
Cine-i tipul?
- Chiar, Beckett, cine-i? - Nimeni pe care să-l cunoști.
- Ești sigură? Îi știu pe mulți. - Sigură. Altceva?
Am găsit pe bluza lui Mandy machiaj de nuanță mai deschisă decât al ei.
Poziționarea arată contact apropiat, de parcă s-ar fi luptat cu cineva.
Cam greu să afli ce femei din oraș poartă machiaj mai deschis ca ea.
Nu-i orice fel de machiaj, ci special pentru camere HD.
Cum sunt cele folosite în studioul TV.
Autoritățile îl caută încă pe cel vinovat de moartea lui Mandy.
Deși nu avem prea multe detalii, știm că a fost împușcată în parcul Paley.
În numele tuturor colegilor, pot spune că buletinul meteo nu va mai fi la fel.
- Chuck? - Mulțumesc, Miles.
Vă vom ține la curent cu această poveste.
În continuare, aflăm cum ne poate ucide cafeaua de dimineață.
Vă povestim după pauză.
Pauză de publicitate.
Suntem devastați cu toții. Suntem ca o familie.
- Una fericită sau cu probleme? - Cum adică?
Ca director al postului TV, vă cunoașteți angajații.
A avut conflicte cu cineva?
Da, dar nu cred că asta are vreo legătură.
- Cu cine s-a certat? - Cu cealaltă prezentatoare, Rebecca Fog.
- Fog e numele ei adevărat? - De ce s-au certat?
Rebecca era noul meteorolog. Era ambițioasă și îi vâna postul.
- S-a întâmplat ceva de curând? - S-au cam păruit.
- Când? - Aseară. Vă arăt imediat.
- Am nevoie de un material. - Sigur. Ce s-a întâmplat?
Vreau materialul nedifuzat de aseară, cu Mandy la City of Trust.
- Poliția vrea să vadă ceva. - A fost groaznic.
Cei mai buni din New York... Chiar e polițistă?
Da, chiar este.
Chip Chambers. Redactor la sport. Mă poți aresta când vrei.
Poate o voi face.
Asta e.
Ați urmărit "Vremea", direct în salonul dv.
Sunt Mandy Michaels, în direct din spitalul de copii City of Trust.
Am ieșit.
Rebecca? Ce naiba cauți aici?
- Știi exact ce caut, jigodie! - Gata, termină!
Nu știi cu cine te pui!
Ce s-a întâmplat?
Cameramanul a oprit camera și le-a despărțit.
- A văzut-o pe Rebecca plecând? - Nu, le-a calmat și le-a lăsat să discute.
Halal discuție. După o oră, Mandy era moartă.
CASTLE Sezonul 5 Episodul 2
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to Alex1969@.addic7ed.com
Mandy Michaels era o pițipoancă leneșă cu sâni mari.
De când am venit, i-am făcut treaba.
"Harvey, nu pot transmite din elicopter din cauza astmului!"
"Pune-o pe Rebecca!"
Dacă o uram? Da. N-aș fi omorât-o însă.
Acum însă, fiind moartă, renunți la programul de la 4:00
și intri la știrile de seară, nu?
Vă rog... Nu trebuia s-o omor pentru asta.
Era suficient să aștept. Era deja expirată.
Harvey zice că avea încă o audiență fidelă.
Da, cei interesați de câți nasturi avea deschiși la bluză.
La vârsta ei, în HD, n-o mai ajutau nasturii.
- De ce v-ați certat, dră Fog? - Sunt meteorolog autorizat.
Eu am creier, Mandy era doar garderoba cu decolteu.
Previziunile mele erau mai corecte decât ale ei, lumea observa deja.
Săptămâna trecută mi-a spart biroul și mi-a furat ceva aparatură.
M-am dus s-o iau la rost. Asta a fost tot.
- Unde erai aseară la 22:28? - Acasă, dormeam.
Intram în program la ora 4:00, nu?
Ea a plecat de la spitalul de copii înaintea mea.
Ca să aflați cine a ucis-o,
întrebați-l pe cel cu mașina argintie care a luat-o.
- Cine era? - Habar n-am.
Mașina avea geamuri fumurii, dar ea părea să-l cunoască.
Rebecca a spus adevărul.
A plătit taxiul cu cardul
și a fost lăsată acasă înainte să fie ucisă Mandy.
Verificați camerele din trafic să găsim mașina argintie.
Dacă avem noroc, poate...
Poate îi aflăm numărul.
Ai aflat dacă a dat ceva telefoane aseară?
Bine.
- Richard Castle! - Kristina. Nu te-am mai văzut...
- De când... - Ți-am luat interviu pe covorul roșu.
- Mi-ai promis că vii la emisiune. - Așa e.
Fred Willard a anulat. N-am invitat. Cred că e soarta.
Trebuie să închid, Espo. Pa!
- Deseară?! - La 21:00.
- Nu accept un refuz. - Atunci nu te refuz.
- Bine. Pe curând, Ricky! - Bine...
E reporter la divertisment.
Agentul mă tot bătea la cap să promovez "Arșița înghețată" și...
Nu cumva e reporterul care apare pe generic în bikini?
Asta n-am remarcat.
Nu încerci încă o dată, poate sună mai convingător?
- Nu, e-n regulă. - Băieții caută mașina misterioasă.
Au găsit ceva în telefonul lui Mandy.
Primea apeluri de la un telefon cu cartelă.
- Ultimul, chiar înainte să moară. - Dar nu-l putem depista.
Poate reușim. Există un tipar, apelurile erau ziua, între 14:00 și 16:00.
- Chiar înaintea emisiunii. - Înseamnă că era aici.
Da, era aici între 14:00 și 16:00.
Trebuia să stea mult la machiaj.
Când ai 35 de ani, camerele HD îți sunt dușmani.
Mai rău decât fostul meu soț.
E vorba de niște apeluri pe care le primea când era aici.
- Iubitul ei secret... - Ce iubit secret?
Mandy își povestea mereu aventurile, dar pleca din cameră când o suna el.
Îl ținea secret.
Mereu te crezi discret, dar lumea își dă seama.
Aveți idee cine era?
Da, i-am auzit acum câteva săptămâni vorbind despre marele lui meci.
- E sportiv? - La un club de baschet local.
- Vă spune ceva numărul 17? - Reggie Blake?
- Avea o relație cu Reggie Blake? - Dar nu e însurat?
Ba da, are chiar clauză de fidelitate în contractul prenupțial.
La banii lui, un divorț l-ar costa scump.
- Ghici ce mașină are! - Una argintie.
Săltați-l.
Faceți loc, lăsați-l să treacă!
- Mă bucur să te văd, Reg! - Mulțumesc.
- Preiau eu conducerea. - Mă rog...
Sunt mai experimentat.
Vrei s-o lăsăm baltă până-l arestăm pe tip?
- La revedere. - Reggie!
Azi nu se dau autografe.
- Suntem de la poliție. - Puteți fi și de la CIA.
- Fără autografe. - De fapt, am venit pentru Reggie.
Ne obstrucționezi ancheta.
Mișcă!
Așa ziceam și eu...
- La dracu'! - Nu-l duceți nicăieri pe Reggie.
Dă-te la o parte.
- Trebuia să se fi întors deja. - Or fi prinși în trafic.
- Sau unul de altul. - Oricum, Reggie a încurcat-o.
Vecinii lui Mandy au zis că au auzit-o
cum țipa la un tip în ziua crimei. Cică suna a ceartă de îndrăgostiți.
Relația se duce naibii, căsnicia îi e amenințată.
Reggie o amenință. "Dacă se află, te omor."
Ea refuză să-i facă jocul, iar Reggie face ce știe mai bine: trage.
Fără întrebări.
Îmi pare rău, gărzile mele de corp sunt foarte protectoare.
Avem de-a face cu mulți nebuni.
Nu accept scuzele. Stai jos.
V-am spus, n-am nicio legătură cu moartea ei.
Martorii spun că s-a urcat în mașina ta înainte să fie ucisă.
Știm de relația voastră, Reggie.
Probabil soția ta n-ar fi fost încântată să afle,
așa că ai avut grijă de asta.
Despre ce relație vorbiți?
Da, o cunoșteam pe Mandy. Și eu și soția.
Eram amici, atât.
- Vrei să te credem? - Ăsta-i adevărul. Întrebați-o pe soție.
- O vom face. - Deci era o coincidență
faptul că ai ajuns la spital imediat după reportajul lui Mandy.
Nu, eram amândoi în consiliul de administrație.
Am trecut pe acolo. V-am spus, eram doar amici.
Cam multe telefoane îi dădeai, dacă erați doar amici.
Mandy și eu ne apropiam de sfârșitul carierei.
Ea, din cauza vârstei, eu a genunchilor.
Era bine să discut cu cineva care înțelegea.
Să zicem că erați doar amici.
De ce nu voia să afle colegii ei despre tine?
Așa încep zvonurile.
Știu ce credeți.
Sunt sportiv profesionist, ea era o prezentatoare blondă...
Nu a fost așa. Ea nu era genul.
Pentru alte vedete, copiii din spital erau buni doar la fotografii.
Ea însă ținea la ei.
S-o fi văzut cum le punea întrebări, cum le asculta poveștile...
Lumea o credea o pițipoancă, dar nu era așa.
Am văzut-o când căuta un taxi. M-am oferit s-o duc eu.
Mi-a zis s-o las lângă parc. Asta era pe la 22:00.
- Unde erai la 22:28? - În altă parte a orașului,
îmi promovam linia de încălțăminte. Verificați.
Ți-a spus Mandy de ce voia s-o lași lângă parc?
Nu. Părea nervoasă.
Poate avea legătură cu cele întâmplate acum câteva zile.
Ce anume?
M-a sunat s-o iau de la Urgențe. N-a vrut să-mi spună ce-a pățit.
- A fost acolo ca pacientă? - Da.
Nu părea rănită, dar era supărată.
- Ai crezut chestia cu pura amiciție? - Se poate.
Se poate, dar e cam improbabil.
Și noi am fost amici patru ani de zile.
Da, dar tu voiai mereu să te culci cu mine.
Poftim?! Mă scuzi...
Tu voiai să te culci cu mine.
- Nu te îmbrăcai așa pentru Esposito. - Ce-i cu mine?
- Nimic. - Nu-ți face griji.
Alibiul lui Reggie se confirmă. Era la bar când a fost ucisă fata.
Și soția lui confirmă că erau doar amici.
Ea i-a luat telefonul cu cartelă, fiindcă al lui era urmărit.
Vorbește cu medicul de la Urgențe care-a tratat-o.
Poate motivul pentru care a ajuns acolo e legat de moartea ei.
- Băieți, am aflat... - Tu ești cumva machiat?
- Nu. - Zău?
Acum o oră, aveam amândoi ochii vineți,
acum tu nu-l mai ai.
Nu e machiaj. E cremă colorantă.
A trecut Jenny pe aici, o avea întâmplător în poșetă.
M-am gândit că... Bine, credeți ce vreți.
Am aflat cu cine s-a certat Mandy în ziua morții sale.
Magazinul de vizavi de casa ei are camere.
Nu era Reggie, ci o altă față cunoscută.
Reporterul TV Miles Haxton.
- Da, eu sunt. - Ce căutai la ea acasă?
V-au auzit vecinii cum vă certați.
- Despre ce era vorba? - Despre relația noastră.
Aveați o relație? De ce nu ne-ai spus până acum?
Nu voiam să se afle.
Reporterul și prezentatoarea meteo? Nu.
Studioul are reguli stricte privind relațiile între colegi.
Chiar dacă Mandy e moartă, tot m-ar fi dat afară.
- De când erați împreună? - De câteva luni.
- Ce n-a mai mers? - Așa-i cu relațiile la serviciu.
La început ești în extaz.
Fiecare clipă de intimitate e ca o injecție de adrenalină.
Simți fluturi în stomac când mergi la lucru.
E excitant și periculos, iar sexul e nemaipomenit.
- Apoi? - S-a fâsâit.
Nu puteam păstra secretul. Ne înecam deja în minciuni.
- Colegii au aflat? - Încă nu.
Dar trebuia să-i pun capăt, să nu ne distrugem amândoi carierele.
- Am o șansă la studioul național. - Mandy n-a vrut să se termine.
Probabil a amenințat că-i spune șefului.
Ce? Nu. Nici ea nu voia să se afle. Nu veți spune nimănui, nu?
- Unde erai aseară la 22:28? - La o petrecere la Ritz-Carlton,
la lansarea noului smartphone Vega.
Ți-a zis Mandy că a fost la Urgențe acum câteva zile?
Nu, dar s-a comportat ciudat toată săptămâna.
- Cum adică? - Nu mi-a zis, dar aveam impresia
că nu era supărată doar din cauza relației.
O mai deranja ceva.
Doamnele au avut dreptate, dar au greșit bărbatul.
Dar cu faptul că relațiile amoroase nu rămân secrete?
L-ai auzit pe Miles. Nu vreau să mă înec într-un ocean de minciuni.
Dacă te consolează, știu să fac respirație gură la gură.
- Salut, Espo. - Am aflat ceva ciudat.
Mandy a fost tratată la spital pentru o criză severă de astm.
Nu-i ciudat. Știm că avea astm. De asta n-a putut urca în elicopter.
Acum ajung la partea ciudată.
A ajuns la spital cu elicopterul de știri de la WHNY.
A aterizat pe heliport și a condus-o pilotul înăuntru.
- Bine. Mulțumesc. - Cu astmul ei,
ce căuta acolo și de ce n-a știut nimeni?
Există cineva care știa. Pilotul.
Unde pleci, frumușelule?
E 8:30. E timpul pentru partea cu Kristina.
- Trebuie să te duc la machiaj. - Du-te. Mă ocup eu de asta.
Bine. Să nu rezolvi cazul fără mine.
Nu trebuia s-o fac, înțelegi?
Dar a venit acum câteva zile cu un plic cu o mie de dolari,
zicând că are nevoie de elicopter și să nu afle nimeni.
- Ți-a spus pentru ce? - Nu, dar părea important.
Am plăcut-o pe Mandy. Era energică, plăcută la vedere.
Am vrut s-o ajut.
Dar când am ajuns sus, ea voia să zburăm peste Jersey.
- De ce New Jersey? - Habar n-am.
Dar e mai mult combustibil și observă șeful.
- Și ai dus-o? - Da. Eram sus de câteva minute,
când a început să respire greu. Și am dus-o direct la spital.
- Știi cumva ce voia să facă? - Nu.
I-am spus că nu vreau să plec din New York,
iar ea a zis că e chestiune de viață sau de moarte.
Cred că a avut dreptate.
Atunci mi-am luat pentru ultima dată laptopul într-o cafenea.
Fiind un scriitor plin de succes și foarte arătos,
cu siguranță că femeile se dau la tine tot timpul.
Fiecare cu crucea lui.
Sigur, ești un martir.
Deci n-ai pe cineva mai deosebit lângă tine?
Păi... nu. N-am. Nu există cineva deosebit.
- Acum sunt singur. - Bine. Vreau să te întreb ceva.
Iei cina cu mine mâine seară?
- Sunt flatat. - Dar trebuie să refuz.
Haide, Castle. Mai sunt trei secunde până la pauză.
Chiar așa. Ce mai aștepți? Alo?!
Trebuie să răspunzi.
Nu!
- Mi-ar face plăcere. - S-a făcut.
"Arșiță înghețată" e deja în librării.
Mai stăm de vorbă cu Richard Castle după pauză.
E acoperirea perfectă.
Nimeni nu ne suspectează dacă află că ies cu Kristina.
Castle, frățioare, bine lucrat cu Coterra.
- Vezi? E perfect. - Mda, perfect.
Cât de departe ai de gând să duci întâlnirea cu ea?
O duc la un restaurant elegant, romantic, să ne vadă toată lumea.
Poate ajung la rubrica "Celebrități". N-ar fi grozav?
Ba da, ar fi grozav.
- Ești de acord, nu? - Da. De ce?
Întrebam.
Ce-am aflat despre călătoria lui Mandy cu elicopterul?
Am găsit echipamentul folosit acasă la ea.
Și se pare că e cel furat de la Rebecca Fog.
- Rebecca Fog... - Deci n-a fost o glumă proastă?
L-a folosit? De ce?
- Speram să ne spui tu. - Dacă a fost cu elicopterul...
- A folosit monitorul de toxicitate. - Desigur, monitorul.
- Nu știi ce este. - Habar n-am.
E un instrument pentru testarea calității aerului.
Dar ea nu știa să-l folosească. Ce naiba voia să facă?
- Am putea să aflăm? - Da, monitorul stochează datele.
- Nu e posibil să fie corect. - Ce este?
- Indică nivel ridicat de stiren. - Și e neobișnuit?
E periculos. Expunerea prelungită duce la probleme respiratorii grave.
- Ca astmul. - A avut o criză chiar după analiză.
Iar Reggie spunea că Mandy stătea cu copiii bolnavi la spital.
Poate e vreo legătură.
Era foarte drăguță. Spunea că și ea are astm,
dar că asta nu trebuie să mă țină pe loc.
Doctorii vorbesc numai cu mama.
Doamna de la vreme a vrut să vorbească cu mine.
- Și ce te-a întrebat? - Multe. Despre școală și prieteni.
Ultima dată m-a întrebat unde joc baseball.
- Și ce i-ai spus? - Terenul Conway.
- Ți-a spus de ce vrea să știe? - Se gândea că e vorba de astmul meu.
Scuzați-mă.
Am vorbit cu mamele pacienților pe care-i vizita Mandy
și toate au spus la fel... antrenamentul de pe terenul Conway.
- Terenul Conway din New Jersey? - Mai exact, Union County.
Cei de la biroul internări
spun că de acolo vin cei mai mulți pacienți grav bolnavi.
Fiind prezentatoare meteo și bolnavă de astm,
Mandy ar fi înțeles impactul calității aerului
asupra unei persoane cu boală respiratorie.
Pe bilet scria: "Dacă se află, te omor."
Și dacă Mandy aflase ce sau cine e vinovat pentru stirenul din aer?
E posibil s-o fi omorât.
Bazat pe direcția lui Lenny în timp ce Mandy lua probe de aer,
au zburat peste opt fabrici, toate în apropiere de terenul Conway.
Una singură produce stiren... Cazuli Carpeting.
E un produs secundar al procesului de fabricație.
Privește partea de jos a facturii. Ți se pare cunoscut?
Logoul lor are același desen ca biletul primit de Mandy.
Proprietarului Cazuli Carpeting, George Cazuli,
îi place să ducă amenințările până la capăt.
Tâlhărie, abuz asupra soției și tentativă de incendiere
a unei fabrici competitoare.
Un proprietar de fabrică temperamental
e luat la întrebări de o fată de la meteo
care îl acuză că pulverizează otravă în aer.
Dacă ea îl acuză public, el înfruntă acuzații penale și fabrica se închide.
În schimb, Cazuli o elimină.
Ia loc, dle Cazuli.
Am văzut destule episoade din "Lege și ordine" ca să știu mersul.
Credeți că mă păcăliți să spun ceva care nu-i adevărat? Vă zic eu cum e.
Nu mai scot un cuvânt până nu vine avocatul.
Nicio problemă. Eu și dl Castle
îți vom revedea dosarul până vine avocatul.
Da. Ar fi folositor.
Gros dosar, nu? Hai să vedem.
Cu șase luni în urmă Cazuli a modificat suportul de covor
pentru a crea un produs mai durabil.
- Cine nu vrea un covor mai durabil? - Da, dar din păcate, acest proces
a eliberat o substanță toxică numită stiren. E normal în doze mici,
dar în cazul fabricii Cazuli era peste limita legală.
- Îngrozitor. Domnul Cazuli știe? - Greu de imaginat că n-a știut.
Conform acestui document, Mandy Michaels
a făcut legătura între nivelurile mari de stiren
- ...și înmulțirea cazurilor de astm. - Nu e bine pentru Cazuli.
Mă întreb dacă el știa că e cercetat.
Un recepționer de la Cazuli Carpeting a declarat
că Mandy a venit la fabrică acum câteva zile.
S-o fi dus să-l ia pe Cazuli la întrebări.
Iar el știa că oprirea producției ar fi costat mult prea mult.
Asta explică biletul de amenințare primit de Mandy.
"Dacă se află, te omor".
Se potrivește perfect cu hârtia de la Cazuli Carpeting.
De aceea s-a dus la parc. Agenția de Protecție a Mediului e după colț.
Cred că ai dreptate. I-am sunat și au confirmat
că Mandy era în drum spre ei să facă o sesizare.
Și Cazuli a omorât-o ca s-o împiedice să-l toarne.
Destul! Femeia asta își băga nasul în ceva care nu era treaba ei.
Se dădea mare și tare, cu idiotul ăla de dosar cu probe și i-am spus:
"Bâști, valea, cară-te! Și dacă te mai prind pe-aici, ai să regreți."
I-am spus! Ea îmi zice că dacă nu opresc producția,
ne dă în vileag. Afurisitul ăla de bilet
a fost doar ca s-o sperie puțin.
Părea să meargă. N-am mai auzit de ea. Ia mai lăsați-mă.
- Credeam că s-a terminat cu asta. - Mulțumesc, dle Cazuli.
Zău? Pentru ce?
Recunoașterea motivului și amenințarea fetei.
- Poftim? - Îți aparține, dle avocat.
Tu pe unde umbli?
Avocatul lui Cazuli vrea o înțelegere pentru încălcarea legii.
- Și acuzația de crimă? - Cică e nevinovat.
Din păcate, nu-l putem plasa la locul crimei în seara respectivă.
Dacă n-avem dovezi concrete, totul nu-i decât speculație.
Fără dovezi va fi eliberat.
Am ceva interesant pentru voi.
Mandatul de percheziție de la biroul lui Cazuli.
Am găsit dosarul pe care i l-a lăsat Mandy.
În cercetările ei era o poză cu furnalul lor.
- Pare făcută din stradă. - Exact. Uitați-vă la dată.
A fost făcută marțea trecută la ora 17:47.
După poziția soarelui, tehnicienii au confirmat că ora e corectă.
Mandy nu putea fi în două locuri în același timp, deci n-a făcut poza.
- La 17:47 era în aer. - Deci cine a făcut poza?
A avut un partener.
Mandy i-a spus lui Cazuli că "îl vor da în vileag".
Dacă a avut partener, de ce n-a apărut?
- Poate se teme de Cazuli. - Dacă îl găsim,
poate are probe împotriva lui Cazuli.
Hai să comandăm cina și continuăm.
Ia stați puțin. Castle, n-ai întâlnire cu Kristina Coterra?
Ba da. Fir-ar! Am întârziat.
Nu ne permite să te reținem.
Sunteți... de acord, da?
De acord? Faci mișto? E Kristina Coterra!
De când lași tu munca de polițist să-ți stea în calea vieții sociale?
Du-te. Bucură-te de întâlnire.
Bine.
Te sun mai târziu. Să văd ce-i cu cazul.
Așa, băieți, haideți să... ne întoarcem... la lucru.
- Surpriză. - Ce faci... cum ai...
- Nu ne întâlneam la restaurant? - Dar așa e mult mai romantic.
Tu, eu... niște stridii.
- Ai stridii aici? - Să ne binedispună.
Și niște căpșuni cu ciocolată.
Am vorbit cu toată lumea de la post, inclusiv cu prietenul.
Niciunul nu recunoaște că-i era partener sau că știa ce face.
Nici în registrul telefonic nu-i nimic.
Trebuie să fie ceva care ne scapă.
Apropo de scăpat...
Castle e probabil mult mai încântat de întâlnire.
- De ce? - Conform "Celebrity Examiner",
Kristina e cunoscută pentru seducerea bărbaților celebri
cu vasta ei colecție de bikini.
O cumpără Jenny și s-a întâmplat să fie deschisă la pagina respectivă.
- Ce vrei să spui? - Nu-i evident? O să se dea la el.
Nici vorbă. Nu se poate.
Mulțumesc pentru că dai dovadă de maturitate.
El o să se dea la ea.
Nu credeți că el a trecut de faza asta?
E bărbat, e viu, deci...
- Nu. - Nu.
Din momentul în care te-am văzut pe covorul roșu...
fața ta... am așteptat să fac asta.
Dacă ai așteptat atât de mult, de ce nu mai aștepți câteva minute?
- Unde te duci? - La frigider, să pun căpșunile.
Să nu se topească ciocolata.
Mă gândesc la o modalitate mai bună de a folosi ciocolata.
Kristina, hai să vorbim puțin despre asta.
- Vrei să vorbim? - Păi ce...
Ce facem?
Salut, Castle. Cum merge întâlnirea?
- Înapoi, înapoi! - Castle?
Nu-ți face griji. Fac eu curat.
Bine. Te ajut și eu.
Bună. Ai dat de Richard Castle. Norocoaso.
Am făcut curat... unde eram?
Păi... la stridii.
- Hai să sărim peste stridii. - Da? Sunt...
- De ce faci pe inabordabilul? - Nu fac. Doar că...
Ba faci. Să știi că niciun bărbat nu m-a refuzat.
Adică a fost unul.
Serios? Interesantă poveste. Spune-mi despre el. Cum a scăpat?
Te asigur... n-a avut nicio legătură cu mine.
Castle...
Știu cine e criminalul.
Am încercat totul ca să scap.
M-am ascuns sub bar, în baie.
Ba am încercat și schema cu pianul din "Cape Fear".
Când am intrat, ea te încălecase pe canapea!
Nu-i așa? Zici că-i "Terminator" varianta feminină.
Ce înseamnă asta? Continuă să se dea la tine?!
Nu, asta...
M-am dus la întâlnire numai fiindcă
ai insistat să spunem că suntem singuri.
Castle, am 12 apeluri ratate de la comentatorul sportiv Chip
deoarece crede că sunt singură, dar nu înseamnă
că-l las să mă încalece îmbrăcat în boxeri doar ca să dovedesc.
- Nu mi-ai spus că a sunat. - Pe bune? Faci pe gelosul?
Bine, am să compensez cumva. Orice vrei.
Să n-am în minte imaginea femeii în bikini îndesându-ți sânii în față.
Îți urez succes.
Nici măcar mulțumesc pentru aflarea ucigașului?
Nu!
Domnule Haxton. Putem discuta puțin?
- Intru în direct cu un subiect. - Și noi.
Am avut o conversație interesantă cu Kristina Coterra.
Mi-a spus că ești singurul bărbat care i-a respins avansurile.
Da, unicul.
- Nu înțeleg ce relevanță are. - Mândria ei a fost rănită.
Așa că a investigat un pic. A aflat că ai într-adevăr o relație secretă,
dar nu cu Mandy.
A aflat că ai un prieten de care nu știe nimeni de aici.
Viața mea personală nu vă privește.
Bineînțeles, dar ne privește faptul că ne-ai mințit
cu privire la motivul vizitei acasă la Mandy și de ce te-ai certat cu ea.
- Tu ai făcut poza? - Nu.
La percheziția apartamentului tău s-a găsit un aparat foto.
- Cu cadrul ăsta și altele. - A fost partenera ta.
Te-a ajutat cu subiectul, de ce n-ai spus nimic?
Ne putem imagina un singur motiv... tu ai omorât-o.
Mi-a fost colegă și prietenă. De ce-aș fi omorât-o?
Fiindcă a făcut descoperirea vieții.
Un subiect atât de important trebuie cercetat juridic.
- Durează săptămâni, chiar luni. - Dar Mandy nu putea aștepta atât.
Erau copii bolnavi. A decis să predea informațiile la APM.
Iar tu pierdeai exclusivitatea.
Când ai avut ultima exclusivitate?
Ce nebunie. E o prostie.
Credeți că am omorât pe cineva pentru un subiect.
Știm că tu ești vinovat, Miles.
Am găsit reziduuri de praf de pușcă pe hainele tale,
pe masca de schi, pe cămașă.
Trebuie să înțelegeți... a fost un accident.
Am vrut doar s-o sperii.
M-am gândit să-i iau dosarul și se oprește.
Atunci pot să spun povestea așa cum a promis ea.
Dar s-a luptat cu mine.
A ripostat și a vrut să ia arma. De ce s-a împotrivit?
Nici n-am știut că arma era încărcată.
Managerul postului confirmă că Miles era într-o situație delicată.
Își putea salva cariera doar cu un subiect senzațional.
S-a înțeles cu Mandy s-o ajute în schimbul exclusivității.
Când ea l-a trădat, el s-a furișat de la petrecere s-o ia la întrebări
și lucrurile au degenerat.
Foarte curajos din partea lui Mandy să se dedice cauzei.
Oamenii spuneau altceva despre ea.
Toți colegii ei credeau că o cunosc bine,
dar ea avea o viață secretă bine ascunsă.
Așa-i. E târziu. Plec.
- Și eu. - Te conduc?
Nu, mulțumesc, nu-i nevoie.
- Noapte bună, băieți. - Noapte bună.
- Noapte bună, Castle.
Privește. E Reggie.
Și iată numărul unu din topul celor mai bune zece momente sportive.
A fost trimis de un fan al lui Reggie Blake.
Asta se întâmplă când dai buzna să-l vezi pe Blake.
Cred că fanii aceia înfocați n-au primit autograf.
Ai încasat un pumn pentru mine.
- Nu trebuia... - Păi asta fac partenerii, nu?
Hai să bem o bere. Fac cinste.
Mișto. Să nu fie bar de sportivi.
În niciun caz.
Îmi pare rău.
Nu trebuia să merg la întâlnire.
- Trebuia să refuz. - Și de ce n-ai făcut-o?
Nu mă pricep. Să mă prefac că sunt singur...
Nici eu, Castle.
Și nu vreau să-mi fac griji că ești cu alte femei.
Să știi că n-aveam de gând să mă culc cu ea.
Știu. Dar nu despre asta e vorba.
Nu știu cum să procedez.
Miles spunea că e inevitabil ca totul să se destrame,
că e sortit să se spulbere.
O mică precizare. Miles e un criminal mincinos.
Bine, poate se află,
poate că nu vom mai lucra împreună și poate se va spulbera.
Sau poate vom fi senzaționali și de atunci înainte.
Nu știm răspunsurile.
Va trebui să trăim cu întrebările și să ne găsim drumul.
Bine. De ce nu începem de aici?
Nu putem spune că vorbim despre alte întâlniri,
dar că nu ne întâlnim cu alții?
- Sigur. Pot s-o fac. - Bun. Fiindcă eu am armă.
- Și tu nu prea ai de ales. - E limpede că n-am.
Îmi pare rău.
Nu pot. E prea curând.
Nu-mi iese din minte imaginea sânilor ei în fața ta.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com